HOGY NE IS LÁSSALAK

Én, nagy, szerelmes marha
csak álmélkodtam rajta,
de tegnap elhagyott,
mint egy labdát, eldobott.

A tenyeremen hordtam
és mindent nekiadtam,
de nem voltam elég,
félrelépett, lecserélt.

	Én összetépem képed
	és eldobom a címed,
	hogy ne is lássalak,
	hogy ne is lássalak.

Most kell egy jóbarát, egy kocsma,
hogy a fájdalmat elnyomja.
De mikor elfogy majd a sör,
a bánat csak gyötör

Tudom, hogy nehéz lesz a váltás, 
de ha nincs nő, nem lesz sírás.
Magamban elleszek,
többé ilyet nem teszek.

	És összetépem képed
	és eldobom a címed,
	hogy ne is lássalak,
	hogy ne is lássalak.

Majd elfeledlek végleg...